Vil du gå en tur med mig?
... protesterer imod, at der bor en seksualforbryder i området.
- Vi stiller om til Michelle Bentley. - Jeg står på Woodward Court.
Her går bølgerne højt, fordi 48-årige Ronald James McGorvey -
- er vendt hjem efter afsoning af en dom for at blotte sig for et barn.
"Foreningen af bekymrede forældre" har sat disse plakater op i området.
De advarer folk mod det, de kalder: "Et farlig rovdyr iblandt os."
Jeg bryder mig ikke om, at han bor i nærheden af os.
Det er en skandale. Her bor mange børn, -
- så det er en dårlig idé, hvis der flytter en seksualforbryder ind her.
Det gør mig utryg og rasende. Jeg vil ikke se ham gå omkring.
Det svarer til at lade en alkoholiker arbejde som bartender.
Under sin prøveløsladelse skal McGorvey holde sig 100 meter væk -
- fra alle legepladser, skoler og parker, hvor børn opholder sig.
Det beroliger dog ikke forældrene i dette engang så rolige nabolag.
De må nu bare håbe på det bedste og forberede sig på det værste.
Min mand og jeg delte faktisk en åndelig oplevelse.
Under en virkelig intens behandling på et kursted.
Det var på en ferie i Cabo, hvor der var den her maya-kvinde.
- En ren gudinde. - Hun har termin i september.
Hun regner med at holde tre måneders barsel.
Så vil hun ellers begynde at arbejde igen. Helt ærligt.
Om et halvt år sidder hun her sammen med os.
Beth tog ham bare med på toilettet, hver gang hun gik derud.
- Det er da underligt. - Det sagde jeg også til Beth.
Hvad skal det til for? Og dog, da jeg fik Christian til at smide bleen, -
- lå der sager i hans ble, som lignede noget fra en voksen mand.
Sarah smilede pænt og mindede sig selv om at tænke som en antropolog.
Hun studerede, hvordan typiske forstadsfruer opførte sig.
- Hun tilhørte ikke selv den gruppe. - Hold så op, Troy.
Da Paul og jeg dyrkede sex forleden, faldt jeg i søvn.
- Det sker for os alle. - Ja, men han opdagede det slet ikke.
I burde reservere et bestemt tidsrum til det.
Vi gør det hver tirsdag klokken 21.
"Uanset om du har lyst eller ej," tænkte Sarah og så ud på området.
Selvom det var en lille legeplads, legede Lucy ikke med de andre børn.
Sarah vidste ikke helt, hvorfor de kom her, men hun ville blive skør, -
- hvis hun altid skulle være hjemme med det ubegribelige, lille væsen.
De fik altid et mellemmåltid præcis klokken 10.30.
Det blev styret af Mary Ann, der mente, at en rigid tidsplan -
- var afgørende for et godt ægteskab og effektiv børneopdragelse.
Mor? Hvor er min pose?
Mor kan ikke finde den, skat. Jeg har glemt riskiksene.
- Det var ærgerligt. - Det er anden gang i denne uge.
- Dumme mor, dumme mor. - Tag det nu roligt.
Nej, jeg vil have min pose.
Hør nu her, den er her ikke.
Kig selv efter.
Vent.
- Troy, giv Lucy en af dine kiks. - Nej.
Troy Jonathan, giv mig de kiks. Du kan dele med din søster.
Troy har en kiks til dig. Sæt dig bare derhen.
- Se, hvor stor min er. - Tak, Mary Ann.
Det var så lidt. Det er jo synd, at hun skal lide sådan.
Hvis du sætter en huskeseddel på døren, så ser du den, inden du går.
- Tak, det var virkelig et godt råd. - Det var så lidt.
Se.
- Det er hr. Lækker. - Du godeste, han er tilbage igen.
Sarah fulgte kvindernes blikke.
Nu skulle hun endelig se hr. Lækker. Den flotte, mystiske unge far, -
- som var kommet en del på legepladsen i løbet af foråret, -
- inden han pludselig var forsvundet igen.
Jeg vil ud at flyve.
Hans forsvinden medførte et tomrum i Cheryl, Theresa og Mary Anns liv.
Næsten hver eneste dag talte de om, hvorvidt de mon ville se ham igen.
Her kommer jeg. Og der er ikke plads til os begge to her, Diesel.
- Nu har du gjort det igen. - Jeg hader dig.
Når jeg kommer tilbage, klemmer jeg dig med min klemme.
Når jeg kommer tilbage, hamrer jeg dig med min hammer.
- Du vinder altid, Diesel. - Ja, jeg gør.
- Mor er kommet hjem. - Narhatten irriterede virkelig Brad.
Drengen havde den på hele dagen igennem, -
- men når hans mor kom hjem, havde han ikke brug for den mere.
Som om hele dagen indtil da bare havde været en ligegyldig komedie.
Du har fået sol i dag. Far har vist igen glemt at give dig solcreme på.
Hvad laver du?
Det er hans fulde navn. Hvad kan du bedst lide ved ham?
Jeg kan godt lide at komme hjem til ham.
Jeg tror, at jeg kapitulerer og køber mig en mobiltelefon.
Hvorfor det?
Jeg kan jo ikke få fat i dig, når jeg er ude.
Du har da også en. Er det ikke mærkeligt, at jeg ikke har en?
Jo, men du har aldrig før villet have en.
Næ, men vi kan få en familieaftale, hvor vi kan tale sammen i timevis.
Fint nok, men vi må jo se, hvordan det ser ud sidst på måneden.
Vis mig dine hænder.
1-800-BLIV-SOLDAT
Hver aften efter aftensmaden sendte drengens mor Brad på biblioteket, -
- så han kunne læse op til juraeksamen.
Men han nåede aldrig rigtig derhen.
Brad havde set på skaterne i flere uger. Helt op til en time ad gangen.
Men der var aldrig nogen af dem, der lagde mærke til ham.
Han havde været på alder med dem, da hans mor døde.
"Jeg må have været ligesom dem," tænkte Brad indimellem.
"Jeg må have været ligesom en af dem. "
ER DINE BØRN I SIKKERHED?
Forfærdeligt.
Man burde kastrere ham.
Hvis man skar den af ham, behøvede man slet ikke at advare folk mod ham.
Og så skulle man hænge hans lem op ved indgangen til skolen.
- Som en advarsel til andre pædofile. - Synes du, det er morsomt?
Tænk, at du vil kastrere folk for at blotte sig.
Min bror blottede sig også tit, da vi var teenagere.
Han gjorde det alle steder, men kun sådan at jeg så det.
- Sagde du det ikke til nogen? - Nej, så ville han bare få ballade.
Han burde måske også blive kastreret.
Han gjorde det jo ikke over for fremmede mennesker.
Der er han. Efter så lang tid og nu to dage i træk.
Måske havde han bare brug for ferie.
- Ferie fra hvad? - Fra at være hr. Lækker.
Det er hårdt arbejde, men nogle skal jo være det.
Luk den.
Hvad arbejder han med?
- Vi har aldrig talt med ham. - Vi ved end ikke, hvad han hedder.
- Sagde I ikke, at han kom her tit? - Han gjorde os så usikre.
Vi måtte jo både tænke på tøjvalg og tage makeup på om morgenen.
Det var virkelig anstrengende.
Mor, kom og skub mig.
Jeg kommer nu.
Vent.
Du får fem dollars, hvis du kan skaffe hans telefonnummer.
- Hvor gammel er hun? - Lucy, fortæl, hvor gammel du er.
Jeg er tre år.
Min bedstemor bor i New Jersey. Hun har ikke noget svømmebassin.
- Kan du godt lide at svømme? - Hajer æder mennesker.
I skal ikke lytte til ham. Vi tager næsten hver dag i friluftsbadet.
- Jeg hedder i øvrigt Brad. - Sarah.
- Kommer I her tit? - Vi er kun kommet her i et par uger.
Jeg plejer at bruge den på Harris. Den med den store træting.
Vi har faktisk lejet et hus der på Ashforth.
Isbilen holder der altid. Det er virkelig forfærdeligt.
Det må du nok sige.
Du er den første, som rent faktisk har talt til mig her.
Du gør dem usikre.
Javel. Her kommer sikkert ikke ret mange fædre på hverdage.
Du behøver ikke være høflig. Spørg bare.
Om hvad familiens overhoved laver.
- Fint nok. Hvad laver din kone? - Hun laver dokumentarprogrammer.
- Ligesom Michael Moore? - Nej, undervisningsprogrammer i tv.
Det er flot, at du er her. Mænd kan jo sagtens passe børn.
Jeg blev jurist for to år siden, -
- men min advokateksamen driller mig. Jeg er dumpet til den to gange.
Måske har du bare ikke lyst til at være advokat.
Jeg går op en gang til.
Hvis det mislykkes igen, må jeg bare finde noget andet at tage mig til.
Ikke også?
Sarah var chokeret over Brads ærlighed.
Og han virkede overhovedet ikke flov over sin fiasko.
Sådan var de færreste mænd. Og slet ikke hendes mand Richard.
Hun overvejede, om Brad altid var så ærlig. Han virkede lidt ensom.
Han åbnede bare sit hjerte ukritisk over for enhver.
Ligesom mange af de mødre, hun kendte.
Jeg lagde mærke til din klapvogn. Har du flere børn?
Nej, kun Aaron. Den er købt på et loppemarked.
Men det ekstra sæde er smart, når man har en bamse med.
Lucy nægter at sidde i klapvogne og autostole. Så vi går altid.
Så det tager en evighed for os at komme rundt.
- Jeg vil ikke mere, far. - Vi er jo lige kommet.
Ja, men jeg vil ikke mere.
Er du klar? En, to, tre.
- Nu skal jeg. Klarer I den? - Tak.
Da hun så Brad knæle foran sin søn, -
- blev Sarah grebet af en uventet tristhed.
"Du må ikke gå," tænkte hun. "Efterlad mig ikke her hos dem."
- Det var hyggeligt at tale med dig. - I lige måde.
Vent.
Kom lige.
Kom her.
Kan du se de kvinder derovre? Du må ikke kigge derhen.
Ved du, hvad de kalder dig?
- Hr. Lækker. - Hold da op. Er det rigtigt?
De mener det som en kompliment. De fantaserer meget om dig.
En af dem tilbød mig fem dollars, hvis jeg kunne skaffe dit nummer.
Vi kunne jo dele i porten.
Ja. Det behøver ikke være dit rigtige nummer.
Så er det helt i orden. Har du en kuglepen?
Lort, nej, det har jeg ikke.
Nej, vent.
Ved du, hvad der kunne være rigtig sjovt?
- Hvis du gav mig et kram. - Tror du det?
Fint. Kom her.
Du godeste.
Kunne du tænke dig at se dem flippe helt ud?
Ja.
- Troy. - Isabelle.
Isabelle, vi skal hjem nu.
- Det virkede vist. - Ja, det må man sige.
Det var hyggeligt at møde dig.
Lucy?
Der lærte din datter da noget.
Han hedder Brad, han er jurist, og han er virkelig sød.
I de sidste par dage havde Sarah tænkt på hr. Lækker døgnet rundt.
Og det, der var sket på legepladsen.
Hun havde det ikke dårligt over det. Hun følte sig bare meget forvirret.
Som om hun var blevet kidnappet af rumvæsner og sluppet fri igen.
Som så mange gange før genoplevede Brad kysset.
Han kunne slet ikke forstå, det var sket. For øjnene af alle de andre.
- Aaron forstod det heller ikke helt. - Hvorfor gav du damen et kram?
Nu viser jeg dig det med Bozo. Sådan viser voksne, at de er venner.
- De siger: "Hej, jeg er din ven." - Aaron var skeptisk.
De vendte tilbage til legepladsen dagen efter, men der var ikke nogen.
Sarah kom heller ikke i friluftsbadet, -
- selvom han havde fortalt hende, at han og Aaron tit var der.
Sarah var egentlig ikke hans type. Hun var ikke engang særlig køn.
I al fald ikke i forhold til Kathy, som havde lange ben, -
- et flot hår og perfekte bryster.
Sarah var lille, drenget og hendes øjenbryn var lige vel buskede.
Men hun havde alligevel fundet vej til hans arme den dag, -
- som om hun opfyldte et ønske, han ikke vidste, at han havde.
Hallo, din perverse stodder. Ja, dig, din perverse stodder.
- Du kan godt lide små drenge, ikke? - Larry?
- Du må ikke spøge med den slags. - Har du travlt?
Jeg burde faktisk læse. Jeg skal til advokateksamen i næste måned.
- Tog du ikke den sidste år? - Jo.
- Og det gik jo rigtig fint. - Jeg har en bedre idé. Hop ind.
Kom nu. Kom nu.
Vil du lige holde dem her? Uden at krølle dem.
Er du... med i foreningen?
Jeg er foreningen.
- Det er da noget af en opgave. - Ja.
Arbejder du ikke fuld tid i politiet?
Jeg har taget lidt fri.
Ved du, hvad de burde gøre ved det svin?
Kastrere ham, du ved. Bare få det overstået, ikke sandt?
Jo.
Du ser godt ud.
Har du trænet?
Jeg har lavet lidt armbøjninger og maveøvelser.
Lidt let løbetræning.
Det vil fyrene elske.
Hvilke fyre?
Det må jeg nok sige.
Ja, det ser flot ud, men det er som at spille på cement. Vent her.
Dewayne, det ville altså være rart, hvis du ville støtte foreningen.
Vi vil ikke blandes ind i det lort.
Vi er her for at spille bold, ikke andet.
Fint nok, jeg har forstået det. Gutter, kom lige.
Kom nu.
- I skal møde vores nye quarterback. - Han er vel ikke en tøsedreng?
- Han spillede også på college. - Hvem er I?
- Vi er the Guardians. - Vi er politibetjente.
Lad os træne nogle afleveringer.
Brad kunne sikkert sagtens have fundet på en undskyldning, -
- men det føltes virkelig rart at stå her i projektørlyset.
Og han blev fyldt af samme følelse, som lige inden han kyssede Sarah.
Som om han pludselig stod over for en spændende ny mulighed.
Fint. Lad mig bare lige varme op først.
På plads!
Hvad fanden laver du?
- Det var da en sen takling. - Det er jo ikke sandkasse-ligaen.
Slapsvans. Skal du virkelig forestille en quarterback?
Jeg bor ikke her.
Hvad laver du?
Hvorfor gør du det?
Den skiderik skal vide, at jeg holder øje med ham.
Lort... Har vi virkelig lyst til at være her, Larry?
Det er ikke et spørgsmål om, om man har lyst eller ej.
Joanie mener, at hvis jeg havde et arbejde, -
- ville jeg ikke køre forbi hans hus fem-seks gange om dagen.
Men jeg opfatter altså det her som mit arbejde.
Der ligger noget gaffatape i handskerummet. Vil du lige tage det?
Skat?
Hvor har du været?
Hvad er der sket?
Jeg har meldt mig ind i "Foreningen af bekymrede forældre".
Vi uddelte flyveblade om ham den klamme.
De plejer at spille lidt football bagefter.
- Så sent om aftenen? - Det er et aftenhold.
- Skal du blive ved med? - Nej, bare en gang om ugen.
Efter at jeg er færdig med at læse på biblioteket. Er det ikke i orden?
- Hvem er de andre? - Kan du huske Larry Hedges?
Ham fra parken, ham med tvillingerne? Det er hans forening.
Jeg troede ikke, du kunne lide ham.
Han er god nok. Og det er en god idé med den forening.
Det er uhyggeligt, at der bor sådan en særling lige ved legepladsen.
Ja. Jeg kan slet ikke holde ud at tænke på det.
Hop du hellere ud i bad.
Brad skyndte sig i bad og øjnede en sjælden chance for sex med konen.
"Det er det, hvad jeg har brug for," tænkte han. "For at glemme det kys."
- Nej, lad nu være. - Han skal snart til at sove alene.
Jamen han ligger så godt her. Og jeg savner ham bare så meget.
Jeg vågner altid med hans fod i ansigtet.
Det er en perfekt fod. Prøv lige at se på ham.
- Han er en lækker lille fyr. - Han er perfekt.
Godnat.
Hillcrest nr. 2 var et imponerende hus.
Men Sarah var ikke specielt begejstret for det hus, hun boede i.
De havde ikke købt det sammen. Richard havde arvet det af sin mor.
Og møblerne stammede fra hans første ægteskab.
Da Sarah flyttede ind, gad Richard ikke ommøblere huset, -
- så hun lod alt være, som det var, men valgte ét værelse. -
- som hun indrettede med ting, der stammede fra hendes fortid.
Lige siden Lucy blev født, havde Sarah nægtet at bruge en barnepige.
- Vil du læse en historie for mig? - Lige om lidt.
- Må jeg sidde på skødet af dig? - Om lidt. Se nu programmet færdigt.
Hun vidste egentlig ikke hvorfor.
For hun sad hele eftermiddagen og vente med længsel på, -
- hendes mand skulle komme hjem, så hun kunne få noget tid alene.
Men sådan gik det ikke altid.
- Er du klar? - Kan du lige vente lidt?
Jeg er ked af det, men Richard sidder stadig og arbejder.
Fint nok. Jeg har en overraskelse med til hende.
- Hun er så strid. Ville ikke sove. - Åh, den stakkel.
Næ, stakkels mor.
Hej, er der en sød lille pige hjemme?
Hold da op.
Hvad har jeg mon her?
- En tøjhund. - Jean, det er altså alt for meget.
Den her hund manglede en pige til at passe på sig.
Og jeg kender en lille pige, som mangler en hund.
Sarah var vred. Hun glædede sig til sin aftenmotion hele dagen.
Og det vidste Richard godt.
Men Richard ville ikke gå på kompromis med sine egne behov.
Han vidste godt, hvad folk ville sige, hvis de kunne se ham nu.
Helt det samme, som hvis de vidste, at naboen Ray var transvestit.
Eller at Ted fra arbejdet dyrkede anonym bøssesex.
"Der er nogle ting, vi må have," tænkte Richard. "Og sådan er det."
Han var stødt på hjemmesiden under en research for et konsulentfirma.
Hans kontordør stod på vid gab, men han klikkede alligevel på linket.
LÆS MERE OM MIG
Han var helt opslugt af sin opdagelse, da Ted bankede på.
Skal du have noget frokost?
Richard fjernede hurtigt Frække Kay fra skærmen.
En kyllingesalat, tak.
Og så vendte han ellers tilbage til arbejdet.
Først et par måneder senere kom Richard igen i tanke om siden.
- Har du brug for mig mere i dag? - Nej. Jeg læser lige mine mails.
Bliv nu ikke siddende for længe, så får du bare kold aftensmad.
Frække Kay var efterhånden ved at udvikle sig til et problem.
Han tænkte på hende alt for tit og så på billederne af hende i timevis.
Han syntes, at nogle af de ting, Kay gjorde, var mærkelige. Og ulækre.
Hun var glad for køkkenudstyr og for at klæde sig ud som en lille pige.
Men Richard skulle jo ikke pege fingre ad andre.
Selvom Richard indimellem følte sig tæt på Frække Kay -
- så vidste han jo godt, at hun kun eksisterede i form af billederne.
GOD FORNØJELSE
Trusserne var måske løsningen, hvis de kunne sætte fut i løjerne, -
- så han kunne vende tilbage til sit eget liv og sin utålmodige hustru.
Er du snart færdig? Fordi jeg vil gerne snart ud at gå.
- Du kunne godt have banket på. - Det gjorde jeg også.
Vi må altså tale sammen.
- Du er meget stille. Er alt i orden? - Hvad? Ja.
Du må gå uden mig i morgen aften. Jeg skal til møde i bogklubben.
- Er du sikker på, at alt er i orden? - Ja, undskyld.
Jeg er bare lidt træt.
- Hvad læser I nu? - "Forbrydelse og straf."
Læser I så intellektuelle bøger?
Ja, vi har interessante diskussioner. Tag med næste gang.
Da læser vi "Madame Bovary". Du kan være min lillesøster.
Vi prøver at få unge kvinder med. Vi kalder dem vores lillesøstre.
Jeg ved snart ikke, Jean.
Jeg læste "Madame Bovary" på universitetet. Den er meget misogyn.
Det er da et interessant synspunkt. Tag dog med.
Jeg skal nok tænke over det. Åh, der står en og venter på mig.
Jeg ringer til dig, okay?
Sikken overraskelse. Jeg har ikke set dig, siden...
- Din mand sagde, at du var på vej. - Det er hyggeligt at se dig igen.
- Vil du have en kop te? - Nej tak.
Jeg ville bare lige advare dig mod ham der den klamme.
Han har cyklet rundt nede ved legepladsen og kigget på børnene.
- Ved politiet godt det? - Han gør jo ikke noget ulovligt.
De venter nok bare på, at han slår en eller anden ihjel.
- Må jeg ikke godt byde på en kop te? - Det er vist ikke nogen god idé.
Det var slet ikke min mening at kysse ham.
Jeg ved slet ikke, hvordan det skete.
Jeg må hellere gå. Mike bliver bare urolig.
Ville du snakke?
Jeg er træt.
Brad. Kig lige på det her.
Har du virkelig brug for dem?
FITNESS FOR MÆND
MOR OG BARN
Hallo? Hej.
Nej, han sover stadig.
Ja, jeg sidder og kigger på det nu.
Nej, jeg har vel ikke brug for dem.
Fint. Farvel.
Hej... hallo? Ja, jeg vil gerne bestille noget.
Pierce. Sarah, mrs.
Det er den røde badedragt på side 29.
Den der "skjul din mave" -halterneck.
Jeg bruger størrelse...
40... 38... tror jeg nok.
38.
Har du lyst til at komme i vandet?
En. To.
- Far, må jeg komme i vandet nu? - Lige om lidt.
Sådan.
- Mor, jeg skal tisse. - Du kan bare tisse i vandet.
Nej, jeg vil ud på toilettet.
Er du sikker? Okay, så kom.
Er du klar?
Ud med vingerne.
Jeg styrer den.
- Det er jo dig. - Ja, hej.
Jeg håber, det er i orden. Lucy har så sart hud og bør være i skyggen.
Det er helt i orden. Det er hyggeligt at se dig igen.
I lige måde.
Gider du at smøre mig ind på ryggen?
- Ja, naturligvis. - Tak.
Mange tak.
Det er helt fint...
Sig hej til drengen fra legepladsen.
Kan du godt huske ham?
Friluftsbadet blev et fast ritual.
De sad hver eneste dag ved siden af hinanden i skyggen og talte sammen.
Aaron og Lucy havde ikke rigtig noget valg og blev langsomt venner.
Indimellem byttede Brad og Sarah børn.
"Det er rigtig, hvad far siger. Man må ikke tale med fremmede."
Sarah havde ikke haft det så sjovt i årevis.
Men hun savnede hele tiden, at Brad skulle røre ved hende.
På trods af det ønskede hun dog desperat at holde fast -
- i det uskyldige forhold, som de dyrkede i fuld offentlighed.
Så hun accepterede byttehandlen med det melankolske håndtryk kl. 16.
Mod pladsen i græsset, noget solcreme og lidt selskab.
Endnu en glad dag i friluftsbadet.
Ikke pasta til aftensmad, vel? Vi spiser alt for meget pasta.
- Jeg troede, du elskede min pasta. - Det er netop problemet.
Jeg kan snart sælge reklameplads på min røv.
Nej tak, jeg har et møde klokken ni i sorggruppen.
- Var du ikke ved at klippe det? - Jo.
Men jeg blev grebet af familien.
Faren blev d-r-æ-b-t under et morterangreb.
Og han efterlod sig en lille dreng.
Jeg talte med moderen, og hun vidste ikke, hvad hun skulle gøre til jul.
- Det tror jeg gerne. - Nej, det var...
Hun vidste ikke, om hun skulle videreføre traditionen fra faderen.
Fordi han havde altid ønsket sig de mærkeligste ting i julegave.
Dykkerudstyr det ene år, rappelling-udstyr det næste.
Der var slet ikke noget, han var bange for at prøve.
Når han prøvede noget nyt, følte han rigtig, at han levede.
Jeg bliver nødt til at smutte nu. Vi ses senere.
Kan du holde til det?
Ja, det er virkelig lummert.
Jeg skal til football-træning senere. Det bliver som at spille i en sauna.
Pas nu på ham italieneren. Hvad er det, han hedder?
- Correnti? - Ja.
Husk, hvad der skete med dit knæ i sidste uge. Så vær nu forsigtig.
- Jeg skal nok være forsigtig. - Lover du det?
Ja. Ja, det lover jeg.
De lovede da spredte skyer. Jeg kan ikke se nogen spredte skyer.
- Må jeg få nogle penge til slik? - Nej, I har lige fået slik. Nej.
De vil bare have sukker. Hele tiden.
Åh nej.
- Det er ham. - Åh nej.
Du godeste, det er ham. Han er i poolen.
Du godeste.
Åh gud. Det er ham.
Hvorfor løber alle ned til poolen?
- Brooke? Jake? - Dale, kom så herhen!
Jeg er bange.
Hvorfor er politiet her?
Manden har ikke nogen billet, så nu beder de ham om at gå hjem igen.
Mr. McGorvey? Det er nok bedst, hvis De kommer op af vandet.
Vær venlig at komme op af vandet, sir.